w
ww
www
www.
www.d
www.di
www.div
www.divx
www.divxn
www.divxno
www.divxnor
www.divxnorw
www.divxnorwa
www.divxnorway
www.divxnorway.
www.divxnorway.c
www.divxnorway.co
www.divxnorway.com
Resync: Xenzai[NEF]
Hva er dette?
Bra tatt imot, Nedderman. Ta en runde.
En basketball er i seg selv bare en rund luftsekk - som mange av dere.
Men i hendene på noen som er veltrente og dyktige, -
- kan denne ballen gjøre store ting.
Oates, jeg hører deg pese herfra. Ta en runde. Løsne opp astmaen.
For å overleve utenfor trenger dere mer enn matte og fysikk.
Verden stopper ikke opp for folk som kan stave-
- eller vet hovedstaden i Montana. Hva er det, Watson?
- Helena? - Hvem bryr seg? Ta en runde.
Det eneste som betyr noe her i verden er styrke.
Fysisk og psykisk styrke.
Er dere ikke sterke nok når dere drar herfra, -
- kan dere like godt gi opp og dra hjem til mamma.
Eller bestemor. Ned med hånda, Lewis.
Vi vet at foreldrene dine er døde, så spar deg.
Opp med farta, Nedderman.
Farley, du har glemt gymtøyet igjen.
- Noen brøt seg inn... - Det er et retorisk spørsmål.
Retorisk. Det betyr at du ikke trenger å svare.
Enten vet jeg svaret, eller så blåser jeg i hva svaret er.
I min time skal alle ha på seg reglementert gymshorts og skjorte.
Gutierrez, hent leieklærne.
- Ta av klærne. Nei, der hvor du er. - Hva?
Garderoben er forbeholdt de som har med seg korrekt påkledning.
- Skift her. - Det går bra. Vær sterk.
Ikke snakk, Nedderman. Ti runder. Ta med deg peseren.
Kom igjen, nå.
Det er leieklær. Det koster 25 cent.
- Men noen stjal... - Jeg har ikke spurt om noe som helst.
Noen trenger visst ei lekse i personlig ansvar.
- Ikke ett armløft engang, Farley? - Klarer det ikke.
Du er til skam for feite, blubbete, utrente småunger verden over.
Jeg tolererer ikke tapere på skolen min. Vil du være en taper?
- Nei, sir. - Retorisk, Farley.
Jeg vet svaret allerede.
Følg med, Nedderman.
Du våger ikke å gi slipp.
13 ÅR SENERE
GI SLIPP Slik kommer du over fortida di
Er dere klare til å gi slipp? Hei!
- Mr. Farley? - Klart det. Hva heter du?
- Scott. - John, vi har ikke tid. Farvel.
Beklager, folkens. Fortsett med å gi slipp.
Alle kan være sykelige beundrere. De fleste vil hilse og få autografen.
Noen vil i tillegg ta deg med hjem, binde deg og sage av deg føttene.
- Hei! - John Farley. Boka reddet livet mitt.
Jeg har ikke gjort noe. Jeg ga deg flåta. Du måtte fylle den opp selv.
Jeg pleide å føle meg frosset ut på grunn av vekta mi.
Med din hjelp begynner jeg å få tilbake selvtilliten min.
Fin historie. Det er gratis kaffe og donuts.
Ved å gi slipp - mener du at vi bare skal glemme alt?
Mor sier han ville drikke mindre hvis han glemte sommeren hos onkel Lou.
- Vi har alle en onkel Lou. - Og drikker av forskjellige grunner.
For en lang dag. Jeg kan ikke holde ei penn lenger.
La meg gi deg rådet jeg ga Nelson Mandela på hans forrige bokturné.
- Slutt å klynke, din pingle. - Det er nyttig.
Du aner ikke alt jeg redder deg fra.
Et høl i Nebraska ville gi deg deres maisskallbøtte eller noe.
- Maiskolbenøkkelen? - Tja, jeg vet ikke. "Forest..."
"...Meadows handelskammer vil gi John Farley Maiskolbenøkkelen."
Det er hjembyen min. Dette er stort. Hva sa du?
- Jeg sa ja. Nei. - Hvorfor? Vent da.
Maggie. Maiskolbenøkkelen er en stor ære.
Den utdeles sjelden, men skjer det, er det Maisfestivalens høydepunkt.
- Unnskyld, sa du Maisfestival? - Ja. Det er jo en landbruksby.
Hvert år har vi en stor feiring. Maisfestivalen.
Du skjønner ikke. Mora mi ble Maiskolbedronning i 1970.
Hun er med i paraden hvert år. Det ville bety så mye for henne.
- Maisfestival. - Ring dem tilbake.
Jeg flyr inn og overrasker dem. Perfekt.
En rettskjennelse må til for at jeg skal besøke min mor.
Dette er annerledes. Etter at pappa døde, er jeg alt hun har.
- Å, er faren din død? - Det er et hovedtema i boka.
Hele siste kapittel handler om hvordan jeg ga slipp på smerten.
- Du har ikke lest boka, hva? - Nå har du uansett ødelagt slutten.
VELKOMMEN HJEM JOHN FARLEY
Velkommen hjem, John.
Luke Jessup fra byrådet i Forest Meadow.
Vi setter pris på at du tar deg tid til å komme hjem til hjembyen.
Takk, dette er stort. Det er en ære å motta Maiskolbenøkkelen.
Du har gjort deg fortjent til det... unge mann. Vi er så stolte.
På vegne av... av oss alle: John, gratulerer så maisse.
- Johnny! Å gud! Du er her! - Hvordan går det?
- Jeg prøvde å ringe, og nå er du her! - Jeg ville overraske deg.
- Jeg er så stolt. - Takk, mamma.
- Går det bra med bokturnéen? - Ja da.
- Har du det gøy? - Ja. Du ser bra ut.
- Skal du noe sted? - Ja - ut på date.
- Ja? Er du sammen med noen? - Ja.
- Så fantastisk. Hvor lenge? - I fem måneder.
- Hvorfor har du ikke sagt noe? - Du liker ikke å høre sånt.
- Hvordan er han, da? - Helt topp. Han er så kjekk.
Og han er snill og omtenksom. En gentleman.
Så fint. Jeg gleder meg til å møte ham.
- Du kjenner ham allerede. - Gjør jeg?
Mr. Woodcock?
Jeg har med noen prestekrager.
- Å, Jasper... - Beklager at jeg er sen.
Det er greit. Dette er Johnny, sønnen min.
- Husker du ham? - Nei. Men jeg har hørt mye om deg.
Det er ikke hver dag man får håndhilse på en berømthet.
Klar for middag?
Jeg vet ikke hva du syns, men jeg har tenkt på kjøtt i hele dag.
Utrolig at du ikke husker ham. Han var så søt.
- Omtrent så høy med små bollekinn. - Mamma...
Jeg har hatt mange feite unger.
- Han var ikke feit. - Vent nå litt, nå demrer det noe...
Det var ikke du som dreit i buksa på turnbommen, vel?
- Jasper... - Nei.
Jeg husker deg faktisk godt. Du ga meg mye oppmerksomhet.
Jeg engasjerer meg i barna, noe de nyter godt av senere i livet.
Det er så sant, så sant. Derfor blir Jasper kåret til Årets Underviser.
- Nå tuller du. - Hvorfor skulle hun det?
Jøye meg! Tenk, begge karene mine blir hedret samme uke.
- Johnny får Maiskolbenøkkelen. - Nå tuller du.
Han svømte i banen ved siden av meg.
Plutselig får jeg krampe i foten og går under.
En fæl krampe. Husker jeg riktig, var det omtrent her.
- Så han reddet livet ditt? - Vel, det var på grunna.
- Man kan drukne på 15 cm dypt vann. - Det er så sant.
Unnskyld meg, jeg må på toalettet. Oppfør dere pent, gutter.
- Hva handler boka di om, da? - Å...
Den lærer en å fri seg for pinefulle minner og gjenoppbygge selvfølelsen.
Den heter: "Gi slipp - slik kommer du over fortida di".
Jeg har kommet over fortida mi. Det er derfor det heter fortid.
- Noen syns boka er til hjelp. - Det er vel mange tapere der ute.
Vil dere ha en espresso, en cappuccino...?
- Bare regningen. - Ok. Takk, folkens.
- Jeg spanderer. - Du er gjest. Jeg tar den.
Det er greit. Jeg har råd til det.
- Sier du at jeg ikke har det? - Selvfølgelig ikke.
Så følg ditt eget råd og gi slipp, da.
Takk, Jasper, det er så snilt av deg.
Johnny, skal du ikke si noe?
- Takk. - Ingen årsak.
- Å, Jasper... - Det er sant.
Nei, nei, nei. Jeg tror deg ikke. Du ga ikke julenissen bank. Gi deg.
Jeg var sju år da, og en på skolen sa at julenissen ikke fantes.
Julaften, da jeg ser en stå og rote ved juletreet, -
- henter jeg ei golfkølle, og onkel Bob ender på sykehuset.
- Å nei! Stakkars onkel Bob. - Spiste julemiddagen med sugerør.
For en fin historie. Da får vi vel si takk for i kveld.
- Kjekt å møte deg, Mr. Woodcock. - Du kan vel beholde henne i kveld.
Hoftemuskelen har vel godt av en natts pause.
Det var en artig kveld. Kom igjen, gutter. Å...
- Jeg ringer deg i morgen. - Greit.
- Farley. - Ja... Mr. Woodcock.
Han er så lett å være sammen med.
- Forrige måned var vi på camping. - Du hater camping.
Jeg vet det. Det var bare oss to i tre dager, og det var himmelsk.
- Det var topp. - Jøss.
Johnny, dette er den første fyren siden faren din-
- som føles riktig.
Jeg henter litt melk til deg.
- Se hva jeg har! - Sjokomelk, takk.
Jeg har hatt mange feite unger. Dette er Johnny.
Mange feite unger. Det er vel mange tapere der ute.
Hoftemuskelen har vel godt av en natts pause.
Når kom du hit?
Omtrent ti minutter etter at du sa god natt til meg.
Ikke ett armløft engang, Farley?
Du er til skam for feite, blubbete, utrente småunger verden over.
- Et glass vann, takk. - Skal bli.
Toby's Pizza gratulerer Woodcock - Årets Underviser
Jævla drittsekk!
Jeg beklager.
- John Farley? - Nedderman?
Tenk at det er deg. Jeg har lest boka di 900 ganger.
- Den har virkelig endret livet mitt. - Så flott, da.
Jeg jobber her fulltid og skal også starte et bassengrensingsfirma.
Foreløpig har jeg bare bilen, men det er en start.
- Enhver reise må starte et sted. - Kapittel 2. Du har så rett, så rett.
Ufattelig, hva? "Woodcock-pizza". Det neste blir vel en Hitler-calzone.
Og vet du hva? Pizzatrynet er sammen med mora mi.
- Står Woodcock i med mora di? - Jeg ville ikke formulere det sånn.
- Woodcock knuller mora hans! - Ikke brøl det ut.
Hei, folkens. Woodcock har seg med mora til fyren her.
- Bænger Woodcock mora di? - Vis litt respekt, da.
Tenk om Woodcock pulte mora deres?
Woodcock puler mora di! Woodcock puler mora di!
Klapp igjen, ellers får dere ikke ostestenger!
- Jeg vil ha ostestenger! - Så hold kjeft, da!
Hold snavla, så får dere ostestenger!
Beklager. Vil du ha en bit på huset? Pølse og løk med ekstra saus.
Jeg spiser ikke sånt lenger.
Jeg ville også mistet appetitten hvis ondskapen selv sto i med mora mi.
- Han tok livet av Oates. - Hva?
Han fikk Oates til å løpe 10 km hver dag etter skolen.
Fyren hadde alvorlig astma, så det går ikke.
- I helsike. Når døde han? - For et par år siden. Pga. Woodcock.
Vi kan ikke gi Woodcock skylda for Oates' valg.
Oates kunne ha latt være å løpe. Ikke bare legg skylda på andre.
Kapittel 10. Du har helt rett. Hva vil du gjøre?
Det er på tide at jeg og Woodcock tar oss en prat.
- Den korteste avstanden mellom to? - Kommunikasjon.
Herregud, du får nok mye damer.
Farley, kast ballen. Ikke ett armløft engang, Farley?
Vil du være en taper? Jeg tolererer ikke tapere på skolen min.
Før vi begynner å lære om whiffleball, må vi sjekke utstyret.
Vel, Dunnigan? Ut med beina, Dunnigan.
Det er greit, jeg trenger ikke å se suspen. Behold den i buksa.
Det er viktig at dere kommer forberedt til timen, damer.
Når dere er forberedt, er dere rede til å møte livets utfordringer.
Vel, Farley, la oss se om du er forberedt i dag. Ut med beina.
Unnskyld. Har du et gjestekort?
- Tracy Detweiller? - John Farley?
- Husker du meg? - Ja, du er jo berømt.
- Hva gjør du her? - Å, jeg... Hva gjør du her?
- Jeg underviser i engelsk. - Jøss.
Hadde jeg hatt deg som engelsk- lærer, ville jeg fulgt med i timen.
- Hvilket år gikk du ut? - Samme år som deg.
- Ja? - Vi var fysikkpartnere i 7. klasse.
Feite John? Det er ikke sant! Feite John!
- Jepp. Jeg var feit. - Jøss, du har forandret deg mye.
- Ja... Takk. - Og du får Maiskolbenøkkelen. Flott.
- Det er da ingenting. - Ikke vær beskjeden.
Jeg elsker boka di. Du fortjener virkelig prisen.
Mener du det? Takk.
Hva gjør du i kveld? Vil du bli med og ta en drink eller spise middag?
Gjerne, men jeg kan ikke. Jeg har heiagjengtrening.
- Ser man det... - Jeg er trener nå.
- Her er nummeret mitt. Ring meg. - Det skal jeg gjøre.
- Ok, ha det. - Ha det.
Gud, så bra at jeg skrev den boka.
Lfølge studieplanen burde vi være godt i gang med bryting nå.
Men pga. Deres dårlige konsentrasjon driver vi stadig med kickball.
- Kramer, første regel for løst slag? - Eh, ikke...
Man slår ikke løst i kickball, Kramer. Ti armhevinger.
Henderson, hvorfor er ikke skolissa knyttet?
På kickballbanen kan en sånn tabbe sende deg i rullestol.
Du ender som munnmaler. Ta ti armhevinger.
Før dere lærer det grunnleggende i hver sportsgren, kan dere ikke delta.
Og slett ikke utmerke dere.
- Hva gjør du her? - Unnskyld, jeg mente ikke å avbryte.
- Det har du gjort. Ta ti armhevinger. - Hva?
- Det var en spøk. Hva vil du? - Jeg kan komme tilbake senere.
Spytt ut nå, så disse ungene kan rekke å bestå eksamen.
Jeg har følt at det har vært en viss spenning mellom oss.
Som f. Eks. Restaurantregningen. Noe av det var kanskje min skyld.
- Han ser ut til å ha det vondt. - Hvem?
- Han. - Han har det bra.
- Kramer, opp med knærne. - Han ser ikke bra ut.
Jeg har undervisning her, så kom til poenget.
Jeg ville vel bare si at jeg beklager.
Og du beklager vel også litt.
- Jeg beklager aldri. - Hva?
Kriminelle og tåper beklager seg, og jeg er ingen av delene.
Reis deg, Henderson. Ikke du, Kramer.
Unnskyld meg, men disse ungene trenger undervisning.
Schwartz, forklar pop fly-regelen i kickball uten stamming.
Vel, det... det... det er n... n...
T... t... t... ta ti armhevinger.
Greit. Hvis mamma vil date det rasshølet, så vær så god.
Kapittel 12: "Aldri bland deg borti andres liv."
Jeg tror ikke Mr. Woodcock er den rette for deg.
- Jaså? - Ja. Han er...
- Han er ikke særlig trivelig. - Nei vel.
Husker du at jeg alltid kom gråtende fra skolen?
Du var så følsom. Derfor lykkes du så bra.
Det handler ikke om det. Han var fæl mot alle.
Du hatet jo all idrett. Du kan ikke gi Jasper skylda for det.
- Du kjenner ham ikke som jeg gjør. - Du kjenner ham ikke som jeg gjør.
- Han tuklet med meg. - Hva?
Det er ikke sant. Men han er slem og ondskapsfull.
- Han er fortsatt... - Fortsatt hva?
Han underviser fortsatt i gym.
- Å, hva har du med? - Middag.
Unnskyld at jeg er sen. Jeg kom litt på etterskudd.
- Jasper steker Nebraskas beste biff. - Jeg er kjent for kjøttet mitt.
- Det er bare to stykker. - Unnskyld. Jeg glemte meg visst.
- Kan du gå på butikken, Johnny? - Ta deg god tid.
"Jeg er kjent for kjøttet mitt. Jeg er kjent for kjøttet mitt."
Du er ikke kjent for kjøttet ditt.
Men for å ha skadd en hel generasjon med barn.
Drittsekk.
- Mamma? - Å, vennen min.
- Hva er det? - Jeg og Jasper er ikke kjærester mer.
Uff, så trist. Hva skjedde?
Vi er forlovet.
- Har vi hørt ham gratulere? - Jeg tror han er i sjokk.
- Så bra. - Jeg tar den. Må spre nyheten.
Jeg blir visst stefaren din.
Bli med på feiringen, Johnny.
Beklager, mamma. Bokturnékrise. Jeg må til flyplassen.
- Du har ikke spist. - Jeg tar noe på veien. Er glad i deg.
- Godt å se deg. - Jeg er glad i deg.
Farley.
Pass på deg selv.
Elle, melle...
...Farley.
Bryting er den sikreste testen av menneskets mot.
Det kalles en felling. Kom deg opp, Farley.
Det finnes mange slags fellinger. I dag skal vi se på mine favoritter.
Denne kalles "hode og arm".
Dette er enkelbeinssving. Tråkk. Og sving.
Dette er et brannmannskast. Inn mellom beina, knekk i hofta og slyng.
- Ok, din tur, Farley. - Hva?
Legg meg på matta. Du fulgte vel med? Kom an.
Ok, legg meg ned.
Selv et lite fettberg som dette burde kunne få meg rett i bakken.
Jeg har sett en laot på 1,35 slynge en svenske på 110 kg til blods.
Jeg blir stående ene og alene fordi du ikke tror på deg selv.
Du tror ikke på deg selv!
Stopp drosjen!
Tror ikke på meg selv, liksom. Jeg oppfant begrepet.
Ikke faen om han får kaste meg ut av huset mitt.
- Woodcock puler fortsatt mora di? - Han skal gifte seg med henne.
Skal Woodcock gifte seg med mora di?
- Hør, folkens... - Glem det! Og gi meg en øl.
Er det canadisk bacon?
- Så praten gikk ikke særlig godt? - Tenk å ha Woodcock i familien.
"Et slips i julegave, Farley? Ta ti armhevinger."
"Har du ikke spist opp? En runde."
"Kaller du det barnebarn? Retorisk spørsmål, Farley."
- For jævlig. Hva vil du gjøre? - Jeg dreper ham. Du må hjelpe meg.
- Jeg har to advarsler alt, så nei. - Det er bare en utblåsning. Ok?
Så klart. Jeg trodde du mente det.
- Jeg ødelegger forholdet deres. - Hvordan?
Jeg gjorde et stort feilgrep. Jeg lot ham sette meg ut av spill.
Men denne gangen skal jeg få ham til å danse etter min pipe.
Så bra. Jeg husker ikke noe sånt fra boka di.
Det står ikke i boka mi.
- Hallo? - Står til med min yndlingsforfatter?
- Hei, Maggie. - Vent litt.
Ok. Ikke mer mammatid. Ikke vær lei deg.
Vi må snakke om det.
Du har denne Maissuppe greia. Men jeg har fantastisk nytt.
Oprah overveier boka di til bokklubben.
Det er utrolig. Du flyr kl. 9.30, og så møtes vi i St. Louis.
Nei. Det er en lang historie, men jeg kan ikke.
- Kan ikke hva? - Komme til Chicago.
Mamma vil gifte seg med Antikrist.
Om så bestemora di står i lys lue... Dette er Oprah.
Fjerter hun på ei bok, selger den en million eksemplarer.
- Bare kom deg på flyet. - Hør.
Avbryter telefonsamtalen. Kom deg... på fly i morgen.
Hei, hvor har du tenkt deg? Vent! Fortell meg mer om kona di.
Mamma?
Jeg gjorde en feil. Jeg lot ham sette meg ut av spill.
Denne gangen skal jeg få ham til å danse etter min pipe.
Danse etter min pipe...
Kilemaskin! Nei, ikke kile!
Å, Jasper, Jasper! Jasper Elijah Woodcock.
Det er noen i huset. Jeg tar meg av det.
Vær forsiktig.
Pokker ta.
Nei, nei...
Au! Au! Au, det er meg! Det er meg, John! Stopp! Au!
- Stopp, det er John! - Johnny?
- Hva går det av deg? - Det var mørkt. Instinkt.
- Jeg sa jo at det var meg, John. - Det kunne være tyvens navn.
- Hva slags tyv ville si navnet sitt? - Det var sikkert et uhell, vennen...
Jeg trodde du var i fare, kjære.
- Går det bra med deg? - Ja da.
- Hva gjør du her? - Jeg ville bare ikke skuffe deg.
Så søtt.
- Er du sikker på at du har det bra? - Ja visst.
- Ok, da ses vi i morgen tidlig. - Topp.
- Kom, Jasper. - Farley.
Så du visste ikke at det var meg i går?
Sånt skjer når man sniker seg rundt i andres hus.
- Andres hus? - Du bor vel ikke her lenger.
Det er ikke poenget. Du...
God morgen. Vennen, da, det der er så ufint. Ikke gjør det.
- God morgen. - Jeg er glad i deg.
Takk. Og jeg er glad i deg.
- Jeg er så glad i deg. - Takk. Så koselig.
Der har vi jo den blivende fru Woodcock.
Jasper, skal vi ikke tilbringe dagen sammen, bli bedre kjent?
- For en god idé. - Ja.
- Jeg har mange planer i dag. - Kom igjen, det blir gøy.
- Vi får ha det til gode. - Vennen, da...
Så bra at vi gjør dette. Blir bedre kjent, får snakket ut.
Samtale inspirerer, ikke sant?
Det er fra boka mi. Jeg skaffer deg et eksemplar.
Jeg er glad i mora mi. Vi står hverandre nær.
Ikke noe unormalt, bare nær.
Vi kunne bli kompiser. Vi kunne se fotball sammen.
Trene sammen. Det er dette livet handler om.
Ikke noe galt i at dere bare har vært sammen i fem måneder.
Dere har hele livet foran dere. Mor dere.
Jeg vet ikke hva dere liker, men det er viktig ikke å forhaste seg.
Ikke forhast deg i livet. Er du med?
Å la skravla gå er ikke trim. Skal du trene eller hva?
Jeg tror du overlever. Skal du ikke dusje?
- Nei, det går bra. - Dette er ikke Frankrike.
Du vil kanskje lukte ræv, men jeg må sitte i bilen sammen deg.
Barn i Afrika ville drepe for å få en dusj.
Få ræva i gir, Farley.
Du kalte meg Farley. Det pleide du å kalle meg i timene.
- Det er jo navnet ditt. - Husker du meg virkelig ikke?
Utrolig med ditt medfødte sportstalent, hva?
- Husker du da vi... Gni det på tennene, vent og skyll.
- God morgen, gutter. - Jasper, gamle rev.
- Skal du ha trimmet ørene? - Topplokket trenger en stuss, hippie.
Og du trenger å få stusset midtpartiet, ditt feite svin.
- Har du en avtale? - Jeg er sammen med ham.
Sett deg, Farley. Du kunne så sannelig trenge en trimming.
Tror du gutten aner hva trimming er?
Sett deg, Huckleberry.
- Kanskje ta lokkene bak. - Ja, ja, ja.
- Hvordan går det med hespetreet? - Hun holder meg ung.
Ja, det gjør hun, i køya.
- Vi skal gifte oss. - Trodde du lærte leksa første gang.
- Tja, jeg gjorde vel ikke det. - Du har ikke nevnt at du er skilt.
Jeg har ikke nevnt nyresteinene heller. Og hva så?
- Au, hva gjør du? - Ikke så amper da, frøken.
Det er en hårklipper.
Du visste at de ville gjøre det.
Det var ingen tvang. Dette er ikke Russland.
- Du er sein, din soper. - Står til, pappa?
Jeg gjør ikke annet enn å glo på TV og pisse på meg. Hva tror du?
- Har du en far? - Jeg er jo ikke Jesus.
- Hvem er dette geniet? - Det er Beverlys sønn.
Han virker tilbakestående. Er du en sinke?
- Jeg skal gifte meg, pappa. - Igjen?
- Ja. - Var det ikke ille nok første gang?
Jeg gir det et halvår. Selv jeg holder lenger. Og du!
Stakkars mora di som gifter seg med en gymlærer.
Hun vet vel at han lever av å hoppe paradis? Syns du jeg er morsom?
Vil du bryte med meg? Kom igjen, bryt med en gammel mann. Kom an!
Beina mine er like ubrukelige som veslefanten din, men kom an.
Pappa, jeg har undervisning nå. Vil du i bassenget?
Vannsport er for jenter og sodomitter!
- Sodomitter. - Ok, vi ses senere, pappa.
- Det var en fornøyelse. - Pigg av, jåle.
Han virkelig jammen trivelig.
- Vil du ha en sko i ræva? - Nei.
Robinson, gå og tøm et bekken.
Ok, kom an.
Opp med armene! Hvor er Palumbo?
Palumbo, er du krøpling og døv? Ut i bassenget!
- Ikke hiss meg opp, Palumbo. - Høreapparatet hans duger ikke.
- Jeg spurte ikke deg. - Nei...
- Retorisk spørsmål. Ta en runde. - Jeg prøvde bare å hjelpe.
- Er du ikke litt rå? - De er gamle, ikke ynkelige.
De liker utfordringer.
Rør på beina.
Jeg spør ikke én gang til. Ikke sett opp den minen.
Synes du det er morsomt? Nå er det nok, uti med deg.
Platz, jeg holder øye med deg. Du er ikke alene om å ha fått en ny hofte.
Opp med farta!
Dette er siste sjanse, Palumbo.
Jaså? Da blir det på din måte. Synk eller svøm, gammer'n.
- Synk eller svøm. - Nei, nei, nei.
- Er du gal? - Han trenger ikke din hjelp, Farley.
Men i helsike...
Jeg prøver å hjelpe deg. La meg redde livet ditt.
Kjøtthue.
Bra jobbet, Scarduzio. Fikk du litt tunge?
- Nei, men bra sug uten gebisset. - Det gir mening.
- Kom, Farley, la oss dra. - Jeg venter på at klærne skal tørke.
- Hallo? Hei, jeg sitter på Chicago flyet.
Gjett hvem jeg har ved min side. - Hvem?
Ingen! Hvorfor er ikke ræva di parkert på sete 2A?
Vent litt, det er flere som ringer. Hallo?
- Jeg fikk beskjeden din. Hva skjer? - Vent litt.
Jeg kommer meg hjem selv.
Som du vil. Men få på deg bukser. Dette er ikke Miami.
Meningsløst.
Nedderman? Woodcock har vært gift før. Finn ut med hvem.
- Og hent meg ved Alterman's. - Sykehjemmet?
- Ja. Og ta med et par underbukser. - Mine?
- Maggie... - Hallo?
- Alt går ræva. Jeg ringer i morgen. Nei, John, vent...
Drittsekk.
Hei, kan jeg få en skikkelig flaske? Jeg er alkoholiker, ikke en dukke.
- Hva har skjedd med hodet ditt? - Bare kjør, Nedderman.
- Hun heter Sally Jansen. - Bra jobba. Vi drar til henne.
- Hvorfor? - Tenk!
Hvem kan ha mer dritt på Woodcock enn ekskona?
I boka skriver du at ved å grave i fortida skitner man til nåtida?
Jo, men det gjelder bare hvis fortida ikke innvirker på nåtida.
Tenk på det. Hvis jeg kan finne ut noe om Woodcocks fortid-
- som kan redde mamma fra framtidig hjertesorg, -
- må jeg jo ta meg av det her og nå.
- Tja, du må vel det. - Nemlig.
- Hvem er det? - Broren min Clark.
Der er det. Huset til tidligere fru Woodcock.
Ok, jeg går inn.
Du må finne mer dritt på Woodcock. Tenk nytt.
Se utfordringen, fokuser, visualiser, gå løs på den og bruk den.
Jeg skal ikke skuffe deg, John.
- Takk for undertøyet. - Beklager hvis det er stort.
Sjekk om hun har basseng. Eller en fiskedam. Akvarium?
Nedderman...
- Sally Jansen? - Hvem er du?
Jeg er John Farley.
Vil du ha noe å drikke? Jeg har vel et rent glass et eller annet sted.
Nei takk.
Jeg elsker boka di. Den endret livet mitt.
Det må være lykkedagen min. Selveste byens helt i stua mi.
- Hva vil du? - Jeg driver research til min nye bok.
Kan jeg få spørre hvorfor du ble skilt?
Hva tror du? Utroskap. Om og om igjen.
- Burde ha gjort det slutt før, men... - Men hva?
Sexen var fantastisk.
Den mannen vet å bruke det Gud utrustet ham med.
- Takk for det, du. - En gang besvimte jeg.
Tenk deg det. Å besvime av ren nytelse.
En gang snakket jeg portugisisk, og jeg kan ikke språket engang.
Ok, det er nok. Det har vært til stor hjelp og gru.
- Hvordan det? Kjenner du Jasper? - Ja, faktisk.
Jeg har hatt ham som lærer. Og han skal gifte seg med mamma.
Så ham med henne på kafeen forrige uke. Storbarmet blond tøyte.
Unnskyld. Hun så da veldig ung ut til å være mora di.
Han er utro mot henne. Jepp.
Han var utro mot ekskona. Nå gjør han det samme med ei blond tøyte.
- Topp. Vi forteller mora di det. - Nei, jeg kan ikke bare fortelle det.
Hun hører ikke på meg. Vi trenger bevis.
Ingen sak. Vi har noe suverent på gang.
Bra. Kom til meg snarest mulig.
Her har du beviset ditt.
Det beviser at Woodcock er en stor tosk.
- Hva har skjedd med øyet hans? - Å pytt, det går bra.
Når hun ser dette, vil hun ta til fornuft.
Nei, Mr. Woodcock, ikke skad meg mer.
- Nå? - Kastet du en stol på broren din?
Fulgte du ikke med? Det var jo Woodcock som kastet stolen.
- Han sa jo Woodcock. Det var ham! - Vennen? Hei, er du hjemme?
Så hyggelig at du har venner her. Jeg er Johns mamma.
Nedderman. Nedderman.
Husker du ham? Vi gikk i samme klasse.
Hva har skjedd med hodet ditt?
Woodcock fortjener henne ikke. Farleys mor er lekker.
Gammel, ja, men jeg vil grave hodet inn mellom puppene og bare...
- Slå av, Nedderman. Med de store gamle puppene.
Store gamle puppene... Store gamle puppene...
Jasper.
Jeg mente det så respektfullt som man kan tenke seg. Løp.
Farvel.
- Dere er syke. - Jeg kjenner dem knapt nok.
Ok. La oss late som om det aldri har skjedd.
Har du det bra, Johnny? Jasper sa at du virket opprørt i dag.
Gjorde han det? Å...
Hør, vennen. Det er ikke lett for deg å få en ny mann her i huset.
Men vi skal gifte oss, og han blir en del av familien vår.
Jeg vil bare at dere to skal komme godt overens.
Er det for mye å be om? Kan du prøve for min skyld?
- Greit. Jeg er glad i deg, mamma. - I like måte. Takk.
La oss dra til Maisfestivalen og hygge oss.
Ja, la oss få en fin kveld alle sammen.
GI SLIPP
- Si det, da. - Nei, glem det.
- Nei, jeg vil vite det. - Det er flaut. Glem det.
Du kan ikke begynne å si noe, og så stoppe. Kom igjen!
- Nei, bare glem det. - John...
Ja vel.
Jeg har vært forelsket i deg siden sjuende klasse.
- Og her er vi. - Ja, her er vi. Maisfestivalen.
- Jeg er glad for at du ringte. - Jeg også.
Jasper. La meg gjøre det.
- Opp med den. - Du jukser.
- De er nå søte sammen. - Nå tuller du.
Nei, mora di er vakker. Og Woodcock er ganske sexy.
Mr. Woodcock?
Ja. Jeg vet ikke, bare hele måten han ter seg på.
- Hva? - Han har noe overmodig over seg.
Jentene på skolen elsker ham. Og han er så morsom.
En gang tok han meg på... Han får lærerne til å le...
Vi tuller med fløyta hans. Jeg har alltid vært forelsket i Woodcock.
- Jøss. Skal vi gå? - Ja, ok.
Ok? Du skal vel ikke spise det?
- Hvordan går det? - Bra. Jeg har fått nok.
- Dere to kan spille litt. - Ville du ikke vinne en panda?
Jeg skal vinne en panda til deg.
- Har du nok kontanter med? - Jasper.
La oss kjøpe sukkerspinn og la guttene spille. Lykke til.
Vinn en bamse til meg.
- Ok, Woodcock... - Vi har en utfordring.
- La oss spille. - Lykke til, unge mann. Her, sir.
Sett i gang!
Vanskeligere enn det ser ut. Veldig bra kast.
Prøv igjen, gutt.
Vi har en skytter, folkens.
- Bra kast, Farley. - Pokker ta!
Der har vi en vinner. Det gir en panda. Bra jobbet.
Her har du en trøstepremie, gutt.
De kaster bedre under Paraolympics.
- Basket er ikke mitt spill. - Hva er ditt spill, da? Whac-A-Mole?
Teite spill.
La meg advare deg. Jeg er medlem av NRA.
- Du har ikke en sjanse i havet. - Gjør dere klare, mine herrer.
Vi har en vinner.
- Ikke vær en dårlig taper. - Pistolen streiket.
- Det skyldes alltid jegeren. - Mais-spisekonkurranse.
Den er vi med på.
- Du er nede for telling. - Din mor liker også å få ris.
Hogg innpå.
Jeg burde visst at dere var her. Johnny vant seks år på rad som barn.
- Sju. - Sju ganger!
- Til og med mot voksne. - Da bærer det løs, maismomsere...
De skal starte nå, så vi går bort hit. Lykke til.
- Halvspiste kolber teller ikke. - Vi ses, jenter.
Snodig. Jeg ante ikke at feite unger spiste grønnsaker.
Spar det til etekonkurransen, gammer'n.
Er maismomserne klare?
Klar, ferdig...
Så er de i gang. Se hvordan de gnager løs på maisen.
Se hvordan tennene glinser i lyset. Hele veien ned...
- Ikke verst. - Fortsett. Se hvordan han tygger.
- Ta det med ro nå, Farley. - Slapp av.
Flott teknikk. Hei, ligg unna naboens kolbe.
Straffe!
Sånn, ja. Bare tygg i vei.
Ti sekunder igjen. Vi nærmer oss slutten.
Fem, fire, tre, to, én.
Mine damer og herrer, vi har en vinner.
Og vinneren er nok en gang: John Farley!
Ja! Der knuste jeg deg, Woodcock!
Sånn skal det være!
Jeg er den store vinneren! Jeg vant! Jeg er den store vinneren!
- Dette er min hjemmebane, merr! - John Michael Farley.
Hva går det av deg?
Det er greit, Farley. Jeg vet å muntre henne opp.
Kan du bære bamsene mine?
Jøss, John, du fikk virkelig has på maisen.
Takk.
- Hallo? Våkn opp. Jeg har noe å vise deg.
Nedderman, hva skjer?
KI 8 kom ei blond rype i den bilen og gikk inn i Woodcocks hus.
Hvor lenge har du spionert på huset hans?
17-18 timer.
- Å, der er hun. - Hva? Det svinet.
Hva slags rasshøl vil være utro mot kona før han er gift?
Samme rasshøl som får barn til å løpe til brystvortene blør.
Ja... Vi må gå inn dit.
Å spionere på huset er én ting. Å bryte seg inn er noe annet.
Vi trenger håndfaste bevis.
Jeg har ikke driti i buksa siden bommen i sjuende klasse.
Jeg vil bevare det sånn. Og hva med kapittel 14 i boka?
"Respekter andre folks grenser."
- Har du med deg boka? - Ja.
Topp. La meg se.
Glem boka! Bare glem den!
Jeg orker ikke mer av boka! Du maser om den konstant!
Jeg orker det ikke. Jeg vet hva som står i den. Bare møl!
Jeg er ferdig med den. Ok?
- Hva er det? Hei, det er Tracy.
- Hei, Tracy. Hvordan går det? Bra. Angående det i går...
Det virker som om du er litt ustabil om dagen.
Ja så? Nei, jeg føler meg topp. Det gjør jeg virkelig.
Kanskje du kunne ringe meg når ting har stabilisert seg litt.
Jeg tror det er best sånn.
Greit. Jeg respekterer følelsene dine og beslutningen din.
- Jeg er lei for at du føler det sånn. Pass på deg selv, ok?
- Ja, du også. Ha det.
Ok, her er planen.
Vi bryter oss inn, planter videokameraet, -
- tar ham i å bedra mamma og får satt en stopper for denne fiaskoen.
Greit. Clark, gi meg minikameraet.
Du er vakt. Hvis noe skjer, så tuter du, ok?
Nedderman, det er åpent.
Hva i...?
Hva gjør du?
- Unnskyld. - Herregud.
Det kaller jeg en rykende pistol.
Pokker ta Clark. Svarte.
Nedderman? Nedderman?
Jasper, jeg er fortsatt opprørt.
Du vet hvordan jeg blir når jeg ikke får deg for meg selv.
- Jeg trenger bare litt alenetid. - Hva med meg?
Det ville ikke være alenetid uten deg, hvis du skjønner.
Jasper, din sjarmør.
Oi. Din frekkas.
- Er det godt? - Å ja, ja.
- Retorisk spørsmål. - Å gud, å gud, ja!
- Hold ut. - Jeg vil ikke svime av igjen.
- Vi nærmer oss mål. - Å gode gud.
Jeg elsker deg for evig og alltid. Du er en sterk hingst. Åååå!
- Gi alt nå! Gi alt! - Ja!
Det slår alt jeg har sett på nettet.
Kan jeg få deres oppmerksomhet?
Sett dere, så vi kan komme i gang.
I 26 år har Jasper Woodcocks navn vært synonymt med "gymnastikk".
Først vil vi høre fra noen hvis liv er blitt berørt av denne helten.
Hvor har du vært? Jeg var bekymret.
Beklager, jeg trengte litt alenetid.
Jeg heter Zoe, og i fjor stakk min katt Raisins av hjemmefra.
Den mannen fant den. Halsbåndet hang fast i et gjerde.
Den døde av stran-gu-la-sjon. Men den er i himmelen nå.
Takk for at du fant Raisins.
- Pøh. - Da jeg var hans elev, -
- fant Woodcock marihuana i skapet mitt.
Han kunne ha sendt meg til rektoren, men nei. Han kontaktet politiet.
I stedet for å måtte sitte igjen fikk jeg seks år i ungdomsfengsel.
Men jeg fant min herre og frelser Jesus Kristus.
- Jesus Kristus. - Og jeg har vært nesten nykter siden.
Takk, Mr. Woodcock.
Woodcock er en topp lærer. Han lærte meg å være tøff og ikke gi opp.
På grunn av ham fikk jeg et stipend til å spille fotball på college.
- Takk, Mr. Woodcock. - Hva faen?
- Woodcock er aldri nedlatende. - Han behandler oss som alle andre.
- Jeg kalte opp sønnen min etter ham. - Woodcock lærte meg å være mann.
- Han lærte meg å være en mann. - Han lærte meg å være en mann.
- Lærte meg førstehjelp. - Reddet meg.
- Pisspreik. - Woodcock.
- Woodcock.
Jasper Woodcock, Årets Underviser.
- Jeg er så stolt av deg. - Kom opp hit, Jasper.
Sånn skal det være, Jasper!
Tusen takk.
Jeg setter pris på det.
- Det er flott. Takk. - Ufattelig.
Vi har én siste pris å dele ut.
Maiskolbenøkkelen.
Den gis til de som reiser ut i verden og gjør Forest Meadow stolt.
- Akkurat. - Mine damer og herrer, John Farley!
Er dere blitt helt sprø?
Helt ærlig. Er det bare jeg som synes Woodcock er jordas største rasshøl?
I 26 år har fyren pælmet basketballer etter barn på kloss hold.
Og nå får han en pris? Han burde fengsles!
- Johnny... - Sett at han kvalte jentas katt.
Het den ikke Raisins? Grav den opp, få den obdusert, -
- så vil du se at det ikke var et uhell. Hunder kveler ikke katter.
Det gjør sadistiske gymlærere.
Noen har puttet noe i punsjen igjen i ar.
Vent, vent. Nei, jeg mener det.
Hør, han hater barn. Han drepte en av klassekameratene mine. Ja.
Etter års misbruk tok Trevor Oates livet sitt. Han døde pga. Woodcock.
Nei, det gjorde jeg ikke.
- Jeg trodde du var død, Oates. - Jeg ble operert for noen år siden.
- For å få bukt med pesingen. - Samma det. Oates lever.
- Jippi! Hvem bryr seg? - Johnny...
Jeg vet at dere hater å høre det. Han er ikke det dere tror.
Dere er hjernevasket, folkens. Bare spør ekskona hans, Sally Jansen.
Fortell om all utukten han bedrev bak din rygg da dere var gift.
- De fleste vet vel at jeg var utro. - Hva? Var du utro mot ham?
Ofte. Jeg kunne ikke noe for det, jeg var sexavhengig. Er. Var.
Er.
Nå er det nok.
- Han er utro mot mora mi. - Sett deg.
- Det holder nå. - Beklager.
Du har sneket deg rundt bak ryggen på mamma med hora der!
Det er eiendomsmegleren min. Jeg ville overraske mora di med nytt hus.
Hvordan havnet trusa hennes i soverommet ditt da?
- Den tilhører mora di, Farley. - Mamma?
Vi to skal ut på gangen, nå!
Din respektløse lille dritt.
Du skal få god gammeldags juling til du driter i buksa.
Bare kom an!
Jeg vet ikke hva som blir best, å banke deg eller knulle mora di.
- Slipp sønnen min, Jasper. - Bev...
Slipp sønnen min. Dere to er utrolige.
Dere vil ikke oppføre dere ordentlig selv om det sårer og ydmyker meg.
Mamma!
- Går det bra, mamma? - Gå bort, la meg være i fred.
- Maggie? - Jeg har slept på den siden Denver.
Siden du vraket USAs mektigste kvinne, -
- har Waldenbooks avlyst resten av turnéen.
- Det er utrolig. - Ja. Bare noen hadde advart deg.
- Er det over, da? - Nei, ikke helt.
Når du hører dette, får du lyst til å ta meg her og nå.
Men først må jeg tisse. Det finnes vel vannklosetter her?
Ufortjent, ja, men for å sikre mitt ry krevde jeg en tjeneste gjengjeldt.
Du skal intervjues på Tyra Banks Show.
Klokka 9 i morgen skal divaen av dagtid-tv snakke med deg-
- direkte fra dette lille hølet du kaller hjem.
- Ja, ja, som du vil. - Jeg vil at du skal fokusere.
Ta deg sammen og vis meg nærmeste spritbutikk. Ok?
Tyra Banks er hyggelig, men kan du ikke sakene dine, slakter hun deg.
Å, du godeste.
- Du er nydelig, Mrs. Farley. - Takk.
Hun vet vel hvilket årti det er?
- Hva gjør du, mamma? - Jeg skal på Maisfestivalen.
Unnskyld, dere bondeknøler får meg til å le.
Er du sikker? Etter det i går...
Jeg har visse forpliktelser. Jeg er jo Maiskolbedronning.
Du blir alene.
Jeg har vært alene i vogna i 20 år, så jeg skal nok klare det.
Jeg er så lei for det i går, mamma. Jeg mistet helt fatningen.
Husker du Mr. Spanger?
Den første jeg gikk ut med etter at faren din døde. Du var 6 år.
Du stakk av fra barnevakta, og vi lette etter deg hele natta.
Ja, jeg var under vasken.
Hver gang en mann ba meg ut, ble du enten syk, fikk raserianfall, -
- kastet egg på bilen eller ett eller annet inntil jeg ga opp.
Tenkte du noensinne på hvordan det var for meg å være alene alle årene?
Jeg tenkte vel at du hadde meg.
Ok, Mr. Farley. 20 sekunder.
Pokerfjes. La bondedramaet ligge nå. Amerika venter.
- Du ser flott ut. Det blir artig. - 15 sekunder.
- Jeg kan ikke gjøre dette. - Ok, jeg skjønner. Det er greit.
- Virkelig? - Selvfølgelig ikke!
Sett deg ned foran kameraet.
Ok, folkens, vi er på lufta om tre, to...
Da jeg leste neste gjests bok, visste jeg at han måtte komme.
Han er forfatteren av "Gi slipp slik kommer du over fortida di".
Ta vel imot John Farley, fra Forest Meadow i Nebraska via satellitt.
Hvordan går det, John? Jeg har det topp.
Forståelig. Boka di inspirerer så mange mennesker landet over.
Hvem har vært din inspirasjon? Moren min.
Det har min mor vært også. Jeg ville ikke ha nådd så langt uten...
Tenker du noensinne på hvordan det var å være alene alle de årene?
En stor applaus til mødre verden over.
Beklager, jeg må gå.
- John? - Gå tilbake dit.
- Gå tilbake og selg boka! - Nei, mamma trenger meg.
Det driter jeg i! Gå og si noe, ellers får du neven min opp i ræva.
Slipp meg!
Greit, pingle! Løp til mora di.
- For ei merr. - Tror du jeg bryr meg?
- Stille, takk. - Hva gjør jeg nå?
Ok, John, pass på deg selv. Han hjelper folk.
- Vil du ha en omgang til? - Hør... Jeg dreit meg, ok?
Skikkelig. Jeg burde ikke ha blandet meg. Jeg er lei for det.
Har du sminke på?
Sannheten er at jeg ønsket at mamma skulle bli lykkelig.
Og så viser det seg at det som gjør mamma lykkelig, ufattelig nok er deg.
Det er for sent. Hun har bestemt seg, Farley.
Hva? Mamma er det beste som har hendt deg.
Når du får ei dame, vil du forstå.
Når en kvinne bestemmer seg, kan det ikke endres.
Å, jeg skjønner. Du er redd.
Ditt forrige ekteskap brast fordi hun var utro om og om og om igjen.
Kvinnen er en avviker. Hvem bryr seg?
- Du er redd for å bli såret igjen. - Spar meg for selvhjelpsmølet.
Du er ingen guru, men en bortskjemt mammadalt.
Jaså? Og du er bare en pingle med ei fløyte.
Jaså? Din kjepphøye lille dritt. Tror du at du er tøffere enn meg?
Når som helst og hvor som helst.
Hent leieklærne, Farley.
- Som i gode, gamle dager, hva? - Ja, men nå er det nye tider.
Det kalles en felling, Farley.
Ok, så det er sånn det skal være.
Nå skal du få, Woodcock.
- Du holder aldri kjeft, hva? - Tving meg.
Her får du en flytur, Farley.
Det kalles en suplex. Det er en av favorittene mine.
Her er en annen av favorittene mine. Vietcong-sleping.
Omvendt Vietcong-sleping.
Her kommer tordenbraket.
Følg med, Farley.
- Si nåde. - Pingle.
- Si det! - Pingle!
- Russisk hodelås. - Gymlærer-kroppssmell.
Går det bra med deg? Retorisk spørsmål, Woodcock.
Du husker meg nå, ikke sant, di merr?
Mr. Woodcock?
Svarte.
Hvit mann i 50-årene, mulig hjernerystelse.
Er dette bitemerker?
Få av meg maska!
Gudskjelov. Jeg trodde jeg hadde drept deg.
Du kunne ikke drept meg med en pistol og et forsprang.
Sier du her du ligger i ambulansen.
Det var på tide du viste litt ryggrad.
- Er det en kompliment? - Du viste baller av stål i dag.
Jøss, kanskje det gjemmer seg et menneske der inne et sted.
Hvorfor kan du ikke være hyggelig mot folk?
Det er ikke sunt å være en drittsekk hele tida. Du ender som faren din.
Sint, bitter og alene. Vil du det, så greit, men det tror jeg ikke.
Nå sitter mamma alene i vogna og ønsker at du var der hos henne.
Men jeg tror ikke du har ryggrad til å vinne henne tilbake.
Jaså?
Pass på, pass på! Unnskyld meg!
Kom an, Farley, opp med farta!
Hadde du ikke vært så feit, så. Pass på!
- Du er ute av takt. Kevin. - Pass på!
- Du spiller falskt, Baumgardner. - Unnskyld. Unnskyld.
- Kom an, Farley. - Mamma!
- Beverly! - Mamma!
Å gud, hva har skjedd? Jasper, hvorfor ligger du på båre?
Jeg vet ikke. Men jeg er her for å si at jeg stort sett beklager.
"Stort sett beklager?"
For en følelsesmessig krøpling som Woodcock er det et stort skritt.
Det er jeg som bør unnskylde. Alt dette er min feil.
Bare gi ham en ny sjanse. Lungene mine eksploderer snart.
Vær så snill, kjære.
Å gud! Stopp! Stopp!
Mr. Woodcock, går det bra?
Bra jobbet. Det er ett veihull her i byen, og du klarte å finne det.
Å gud, Jasper. Å gud.
Jeg er lei for det, mamma.
- Jeg trodde jeg gjorde det rette. - Ved å drepe ham?
- Jeg ringte da etter hjelp. - Ja.
Jeg vil at du skal være sammen med Jasper.
- Jeg tror deg ikke. - Jeg mener det.
Hvis det betyr noe som helst, har du min velsignelse.
Dere kan få treffe Mr. Woodcock nå.
Hør...
Jeg vil bare si unnskyld for det jeg sa om å "knulle mora di".
- Er det alt? - Hva mener du?
- Jeg trodde du ville unnskylde for... - Mamma.
Det virker nok rart at dette kommer fra meg, men...
Jasper er et godt menneske. Da han drev og kvalte meg...
- Med din egen fot. - Akkurat. Da fikk jeg en åpenbaring.
Man kommer ikke over fortida si. Man tar imot den.
Jeg er ikke en feit taper lenger fordi han presset meg.
På en merkelig måte kan jeg takke ham for den jeg er i dag.
Herregud, det var bare noen gymtimer, din gærning.
- Jasper. - Det var det.
- Ser du? - Ti armhevinger, Farley.
- Hva? - Jeg tuller bare.
- God jul, Woodcock. - God jul, Farley.
- Jeg har lest boka di. - Virkelig? Hva synes du?
Det med å behandle andre slik du selv vil bli behandlet, er greit nok.
Det stjal jeg i grunnen fra Bibelen, men jeg tar gjerne æren for det.
- Resten er noe møl. - Hva faen? Det er boka mi!
Den er mi. Du ga meg den. Jeg kan gjøre hva jeg vil med den.
Se, den nye boka di. Grattis, John.
La meg se. Å gud, se på det.
- Jøss. - Den er virkelig god, John.
- Har du lest den? - Ikke få meg til å lyve i jula.
Apropos gratulasjoner så har Beverly og jeg en kunngjøring.
En av svømmerne mine bet seg fast for nylig, -
- så mora di har en liten Woodcock inni seg.
- Hva? - Du skal bli storebror, Farley.
Jeg tuller bare.
Resync: Xenzai[NEF]
Tekst: Anna Bjørshol www.sdimediagroup.com
# It could be ten but then again #
# I can't remember half an hour since a quarter to four #
# Throw on your clothes, the second side of Surfer Rosa #
# And you leave me with my jaw on the floor #
# Hey! #
# Oh, just when you think you're in control #
# Just when you think you've got a hold #
# Just when you got on a roll #
# Oh, here it goes, here it goes, here it goes again #
# Oh, here it goes again #
# I shoulda known, shoulda known, shoulda known again #
# Oh, here it goes again #
# Oh, oh, here it goes again #
# It starts out easy, something simple, something sleazy #
# Something inching past the edge of reserve #
# Now through the lines of cheap Venetian blinds #
# Your car is pulling off of the curb #
# Hey! #
# Oh, just when you think you're in control #
# Just when you think you've got a hold #
# Just when you've got on a roll #
# Here it goes, here it goes, here it goes again #
# Oh, here it goes again #
# I shoulda known, shoulda known, shoulda known again #
# But here it goes again #
# Oh, here it goes, oh, here it goes #
# Oh, here it goes again #
# Oh! Oh, here it goes again #